Vastasid, et soostereotüüpidest on Sulle räägitud ka mujal. Palun täpsusta, kus?
Seda infot ei olnud mul kuskilt võtta, nii et ma leidsin selle internetist välismaistelt saitidelt.
Oleme sellest rääkinud sõpradega ja olen ise internetis selle kohta lugenud ja videosid vaadanud
Ise olen lugenud internetist, räägitud ei ole.
valikulised kursused seksuaalsuhete teemal haridusasutuses
Sotsiaalmeedia on täis vastavaid reklaame ning infot, kuidas end vajalikuga kurssi viia ning vajadusel end aidata
Meedias lugenud, videosid vaadanud. Sõprade seltsis, erinevatel üritustel.
Pole kindel kas seda saab nimetada üheselt, et kus on räägitud. Aga see mujal on nii sotsiaalmeedia kui ka meedia üldiselt.
Esimesed selle teema sisesed infokillud sain siiski interneti teel.
Pigem näeb stereotüüpe igapäeva meedias, filmides ning elus üldiselt, mitte, et keegi sellest otseselt räägiks.
Internetis olevates spetsiaalsetes foorumites, Facebooki vastavates gruppides jne. Minu ajal koolis selliseid teemasid eriti ei puudutatud. Teadmised tulevad artikleid lugedes, aruteludes osaledes
Sotsiaalmeedia erinevad kampaaniad, televisiooni erinevad saated.
Mujal ehk meedias, laiemas tutvusringkonnas jne.
Erinevates tutvusringkondades on tulnud teemaks, nt sõpradega, kolleegidega koos.
Noorte kotkaste ja kodutütarde laagrites
Tutvusringkondades on jutuks tulnud need, netis lisaks jm siuksed kohad
Tööl, sõpradega vesteldes teemaks tulnud
Me oleme seda teemat pisut käsitlenud oma korraldatud noortevahetuse projektis, mida rahastas Erasmus+. Ühtlasi olen sellest teemast rääkinud mõningal määral ka oma sõpradega.
Ma õppisin ülikoolis psühholoogiat. Seal erinevates kursustes räägiti teaduslikus võtmes.
Kuna tegelen oma töös noortega, siis olen läbinud koolituse sellel teemal.
Sõbrad, kellel on samuti isiklikke kogemusi, on rääkinus
Iseseisvalt õppinud, akadeemia ja internet
Jah, igal pool. Ütleme näiteks ülikooli, kus nad ütlesid otse, et naine pole võimeline mõtlema ja see on meeste privileeg jne.
Internetist ise lugenud, erinevad koolitused (mis pole seotud muude pakutud vastustega).
Internetis- artiklid ajalehtedes ja ajakirjades (põhiliselt vist isegi välismaine ajakirjandus), Facebooki Virginia Woolfi kommuun
Sõprade hulgas ja ise lugedes, filme vaadates jne õpib ka
Pigem ise kuulnud telesaadetest ja internetis lugenud osasid artikleid
laiemalt kultuuriliselt: filmidest, seriaalidest, reklaamidest, loengutest, ajakirjadest.
Väga palju infot on tulnud vanematelt tuttavatelt
Seda polegi täpselt mulle räägitud, vaid ma olen ise otsinud vastuseid internetist ja küsinud foorumites, kus on inimesed, kes sellest rohkem teavad.

Vastasid, et seksuaalõigustest ja seksuaalerinevustest on Sulle räägitud ka mujal. Palun täpsusta, kus?
Internetis. Kes kurat seksuaalvähemustest ja õigustest koolis oleks julgenud meile rääkida.
sõprade seas; olen ise otsinud infot internetis
Sellest räägitakse palju, igalpool (reklaamid, kampaaniad jne)
Eesti arstitudengite seltsi koolitustel ja infoõhtutel
internetist otsinug ja sõpradega arutanud
Sotsiaalmeedia on täis vastavaid reklaame ning infot, kuidas end vajalikuga kurssi viia ning vajadusel end aidata.
Pole kindel kas seda saab nimetada üheselt, et kus on räägitud. Aga see mujal on nii sotsiaalmeedia kui ka meedia üldiselt. Samuti ise panustanud sellesse, et uurida internetist.
Internet, foorumid, aruteluõhtud, arvamusartiklid, teaduslikud artiklid.
Täpselt ei mäleta, aga arvatavasti sõpradega ja olen selle kohta infot saanud internetist.
Ma õppisin ülikoolis psühholoogiat. Seal erinevates kursustes räägiti teaduslikus võtmes.
Kuna tegelen oma töös noortega, siis olen läbinud koolituse sellel teemal.
Sõpradega oleme sellest rääkinud; Facebooki gruppides, mis suunatud sellistele teemadele.
Tegemist on mu erialaga seotud teemaga, seega tean neist palju seoses erialaste õpingute ja koolitustega.
Internetist, LGBT ühingus, muudel koolitustel
AEGEE tudengiorganisatsioon Tartus ja mujal Euroopas on mind teavitanud. Muidu internet on peamine allikas.
Virginia Woolfi kommuun Facebookis, (välismaised) ajakirjandusväljaanded
Sellistel veebisaitidel nagu YouTube. Meedias.
Sõprade hulgas ja ise lugedes, filme vaadates jne õpib ka
Sõprade ja tuttavatega vestlustes on tulnud teemaks.
Kultuuris: filmides, ajakirjades, loengutes, inimestega rääkides
See on rohkem tulnud sõpruskodadest, kust me niisama arutame sellistest asjadest.

Vastasid, et pornograafiast on Sulle räägitud ka mujal. Palun täpsusta, kus?
Ei ole kodus ega koolis räägitud, vaid kõik on tulnud kas läbi tuttvusringkonna jne
Välismaine internet, uudised ja uurimused.
Targemad inimesed on rääkinud, pole täpset kohta
Eesti arstitudengite seltsi koolitustel ja infoõhtutel
Ma tegelikult ei tea, kas keegi on mulle sellest kunagi otseselt rääkinud. Võibolla on see minu teadvusse tulnud läbi meedia ja teiste juttude põhjal. Gümnaasiumi perekonnaõpetuses võibolla siiski midagi mainiti, aga selleks ajaks oli juba selge, mis see pornograafia mõiste tähendab.
Televisioonis osades saadetes on jutuks tulnud need teemad.
Sotsiaalmeedia on täis vastavaid reklaame ning infot, kuidas end vajalikuga kurssi viia ning vajadusel end aidata.
Pole kindel kas seda saab nimetada üheselt, et kus on räägitud. Aga see mujal on nii sotsiaalmeedia kui ka meedia üldiselt.
Ilmselt internetis. Ei mäleta, see oli aastaid tagasi.
Mitte otseselt räägitud, aga internet ja televisioon annavad palju infot.
Olen internetiajastu laps ja seda kõike ise internertist uurinud.
Ma õppisin ülikoolis psühholoogiat. Seal inimese seksuaalkäitumise kursusel räägiti teaduslikus võtmes.
Kuna tegelen oma töös noortega, siis olen läbinud koolituse sellel teemal.
Pornograafiast kui sellisest kuulsin sõprade seltskonnas
Internetis - suhtlusportaalid, ise uurimine erinevatest veebilehtedest
Noorte teemasid käsitlevad konverentsid;, tuttavad, kes nende teemadega tegelevad
Iseseisvalt, osaliselt ka koolis, kuid pigem liiga hilja
Tegemist on mu erialaga seotud teemaga, seega tean neist palju seoses erialaste õpingute ja koolitustega
Virginia Woolfi kommuun Facebookis, (välismaised) ajakirjandusväljaanded
Sõprade vahel kui on tekkinud mingid küsimused omavahel vnii
Internetis. Ka ajalehtedes on kirjuatud pornograafia negatiivsest mõjust. Samuti on neid teemasid käsitletud televisioonis ja youtubes

Vastasid, et seksuaal- ja lähisuhtevägivallast on Sulle räägitud ka mujal. Palun täpsusta, kus?
sõprade seas; meedias; olen ise otsinud infot internetist, samuti olen käinud organisatsiooni Vanem Vend Vanem Õde koolitusel, kus sellest räägiti
valikulised kursused seksuaalsuhete teemal haridusasutuses
See on teema millega õnneks puutub niisama ka kokku (reklaamid, kampaaniad jne)
Eesti arstitudengite seltsi koolitustel ja infoõhtutel
Sotsiaalmeedia on täis vastavaid reklaame ning infot, kuidas end vajalikuga kurssi viia ning vajadusel end aidata
Samuti enamjaolt kõige informatiivsem info tuli internetist. Harivad videod või nö interneti mõjutajad rääkisid.
Pigem olen saanud neist teemadest rohkem teada noortele suunatud gruppidest või foorumitest internetis. Või ka mitte ainult noortele vaid kõigile mõeldud gruppidest, foorumitest.
Internetis on olnud kampaaniaid ilmselt siis riigi poolt. Telekas on olnud infot.
Noorte kotkaste ja kodutütarde laagrites
meedia vahendusel, arvamuslood ajakirjanduses, telesaated
Meile räägiti sellest Lastemajas ja PPAs, kus käisime ülikooli ainega seoses õppekäigul. Ühtlasi oleme sellest rääkinud sõpradega.
Ma õppisin ülikoolis psühholoogiat. Seal erinevates kursustes räägiti teaduslikus võtmes. Lisaks hetkel töötan koolis ning meil käis äsja Sass Henno enda elust rääkimas, kus mh rääkis ka sel teemal. Seega töökohal (mis on muuhulgas gümnaasium).
Loeng TÜ arstitudengite organisatsiooni poolt 2019. kevadel
Kui olin teismeline, siis lugesin ise selle kohta internetist.
Kuna tegelen oma töös noortega, siis olen läbinud koolituse sellel teemal.
Konverentsid, mis käsitlevad noorte teemasid.
Eakaaslased jagasid ohvri isiklikke kogemusi
Peamiselt iseseisvalt uurinud nii internetist, akadeemiast kui antud probleemiga tegelevate ühingute materjalidest.
Tegemist on mu erialaga seotud teemaga, seega tean neist palju seoses erialaste õpingute ja koolitustega
Sarjades ja filmides on vahel seda teemat puudutatud.
Virginia Woolfi kommuun Facebookis, (välismaised) ajakirjandusväljaanded
Tänaval politseinikega sel teemal vesteldes
Uudised nii teleris kui raadios kui internetis
Internet, tv, mõne inimese isiklik jutustus
Sõbrad-tuttavad, kes on lugenud uudiseid/ kuulnud lugusid juhtumitest
Sõpradega nt et näe see kohtleb oma naist niimodi jne

Vastasid, et nõu ja abi saamise võimalustest seksuaalset väärkohtlemist kogenud laste ja noorte kohta on Sulle räägitud ka mujal. Palun täpsusta, kus?
ise internetist lugenud, telekast kuulnud
organisatsiooni Vanem Vend Vanem Õde koolitusel
Tartu kliiniku (günekoloogiline osakond) kodulehel.
Ma arvan, et olen kõige rohkem kuulnud sellest läbi meedia.
Sotsiaalmeedia on täis vastavaid reklaame ning infot, kuidas end vajalikuga kurssi viia ning vajadusel end aidata.
Olen näinud televisioonis, kuulnud raadiost
Noorte kotkaste ja kodutütarde laagrites
Räägitud eriti sellest pole, aga internetist võib aeg-ajalt infot leida selle kohta.
Lastemajas, kus käisime ülikooli ainega seoses õppekäigul.
Ma õppisin ülikoolis psühholoogiat. Seal erinevates kursustes räägiti teaduslikus võtmes. Lisaks Lahendus.neti koolitustel (mille vabatahtlik veebinõustaja ma olen - ehk siis ka töö raames).
Loeng TÜ arstitudegite ühingu poolt 2019. kevad
Kui olin teismeline, siis lugesin ise selle kohta internetist.
Kuna tegelen oma töös noortega, siis olen läbinud koolituse sellel teemal.
Peamiselt ise uurinud, aga ka tuttavate käest kuulnud.
Eakaaslased, see küsimustik, psühholoogiline abi ja tugisait
Mitte kuskil, kõik on ise avastatud peamiselt internetist või vabaühenduste kaudu
Tegemist on mu erialaga seotud teemaga, seega tean neist palju seoses erialaste õpingute ja koolitustega.
Keegi isiklikult ei olegi rääkinud, kuid ERR-i inimesed on teinud tublit tööd asjasse puutuvate teemade korduvatel kajastamis(t)el oma telesaadetes ning välisdokkide (kohalikke väga ei ole) näitamisega.
Virginia Woolfi kommuun Facebookis, (välismaised) ajakirjandusväljaanded
Uudistes nii teleris, raadios kui internetis
sotsiaalmeedia ja ise olen uurinud googeldades
Sõprade seltskonnas. Vanemate tuttavate seltskonnas.

Kes oli väärkohtleja Sulle? - Keegi muu, kes
Siin oli palju erinevaid tegevusi, ma ei saa aru, mille kohta küsimus käib. Aga muidu on olnud meessoost isikud, kes teevad nalja ja tegelikult ka on naljakas olnud, kuigi on olnud n-ö vastu tahtmist. On olnud umbes minuealised. Samuti olen olnud segasaunades, kus võib-olla poleks eelistanud, kui teised on alasti, aga mis seal ikka. Saun ei ole seksuaalne koht.

Kus see Sinuga toimus? - Kuskil mujal (kus?)
Lasteaias, suures rühmaruumis (kus on ka kokkupandavad magamisasemed)

Kas Sa said väärkohtlemisest rääkides abi? - Osaliselt (palun täpsusta)
Kui keegi suvaline võõras sulle oma kodu aknast paljast keha ja suguelundeid näitab, siis mida siis teha, kui tõendeid ka ei ole ning inimene on oma kodus?? Tegelikult see olukord oli nii jabur,e t ma lihtsalt naersin selle välja, aga väga rõve vaatepilt jäi silme ette ja ebamugav tunne, et keegi sind jälgib ja sinu tähelepanu üritab saada, ja kui saabki hetkeks, tunneb rahuldust oma rõvetsemise üle.
Sain tuge sõbrannalt, aga see ei muutnud juhtunut, mille pärast mul on siiani halb tunne.
See oli musi ja ta sai aru, et see oli vale ja vabandas oma käitumise pärast ning lõpetasime vastastikusel kokkuleppel suhtlemise.
Sel hetkel lahenes, praegu on taas teema minu jaoks avanenud ning mõjutab mind.
Sain nõustamist ja abi kuidas sellega tegeleda.
Ei tundunud sel hetkel väärkohtlemisena, pigem lihtsalt väga ebameeldiv olukord.
Polnud nii suur asi, aga puhuti suuremaks.
Sain rääkida, kuid midagi ette ei võtnud. Toimus käperdamine ja see polnud piisav vms vanemate sõnul, et midagi ette võtta tookord.
Ma ei saa vastata sellele, kui ma ei tea, mille kohta täpsemalt küsitakse.
Ütlen siiralt, et asi polnud nii traumeeriv ja sain sellest ise üle.
Polnud abi vaja, oli lihtsalt ebameeldiv käperdamine purjus peaga.
Sain olukorra enda jaoks lahti mõtestada, tekitas natuke kergendustunnet.
Ma ei vajanud otseseselt abi. Vajasin tuge ja tänasin õnne, et midagi hullemat ei juhtunud.
Kas kogu see asi käib selle ühe vastuse kohta, kus ma ütlesin, et keegi mind korra käperdas? See ei põhjustanud mingeid kahjusid mulle, seega ma ei vajanud tegelikult abi.
Ma ei vajanud abi, tegemist oli tagumiku käperdamisega.

Miks Sa juhtunust kellelegi ei rääkinud? - Muu põhjus, mis?
See oli igapäevane nähtus terve algkooli.
Kogemused olid põgusad ja ma ei tundnud end piisavalt halvasti, et sellest numbrit teha. Pidasin seda ebameeldivaks, aga mitte traumeerivaks.
Tegu oli klassivenna lolli naljaga, mida polnud tarvis väga tõsiselt võtta.
Ma tundsin, et tegelikult oli mu endal süü, et ma nii naiivne olin.
Mind ei ole väärkoheldud nii et sellest oleks mulle mingi trauma tekkinud
Ei mõjutanud mind vaimselt ega emotsionaalselt.
Ma ei saanud juhtunu tõsidusest ja tähtsusest aru.
Ta oli hiljem minu klassivend kuni 5. klassini. Ma kahtlen, kas ta mäletas seda või pidas seda oluliseks, kui mõistsin, et ta mitte ainult ei näidanud ennast, vaid tegi se
Ma ei TEADNUD siis, et minuga juhtunu oli vale, arvestades, et juhtunu oli karistusakt.
Endine mees veenis ja ma lõpuks nõustusin, ma sisuliselt ei tahtnud ja lõpuks pidasin seda oluliseks.
Olin olukorrast piisavalt eemaldunud nii, et see ei kujutanud ohtu.
Tundsin, et rääkimine sellest ei oleks enam midagi paremaks teinud.
Lihtsalt nooremana oli juhtunud, et ööklubis on ligi tikutud paar korda ja purjus peaga lihtsalt vestluse käigus suudeldud natuke mitte nii meeldiva naisterahva poolt.

Ei, ma ei otsiks abi ega räägiks sellest kellelegi. Miks? - Kellega Sa räägiksid või kellelt paluksid abi, kui Sina ise või mõni Sinu sõber puutuks kokku seksuaalse väärkohtlemisega?
Ma läheks raudlatiga ta juurde tagasi ja peksaks ta põlved puruks
посторонним это знать не обязательно, лучше самому справиться

Kuidas võiks Sinu arvates lapsi ja noori seksuaalse väärkohtlemise teemast senisest paremini teavitada?
sotsiaalmeedia kaudu, sest noored veedavad seal palju aega
Koolides sellele rohkem tähelepanu pöörama
Minu meelest kõige parem on kui info levib passiivselt niimoodi, et nad saavad seda lugeda ilma, et see oleks nähtav/tajutav. See teema on üsna stigmatiseeritud ning vaadeldavas olukorras väljendatakse huvi ja arvamusi paljuski vastavalt heakspeetavatele stereotüüpidele, mitte vastavalt indiviidi reaalsele huvile.
teha infotunde just kooli siseselt, et noortel oleks suurem võimalus osa võtta (kui toimub koolis ja mingi tunni ajast) Laste puhul tasuks teha lihtsalt algõppena seksuaal koolitus, et nad teaksid kuidas kehaosasid kutsutakse, et nad oskaksid rääkida kui keegi peaks neile liiga tegema. Teha sotsiaalmeedias kampaaniaid
Raske öelda, eriti kuna ma pole täiesti kursis sellega, mida praegu juba tehakse. Võib-olla koolides rohkem infot jagada. Samuti pingevabamas õhkkonnas neid teemasid arutada (kooliväliselt).
Võimalused abi ja nõu küsida, kus on võimalik jääda anonüümseks.
Следует ограничить время проводимое в соц сетях
Посредством передач, фильмов, дискуссий в школах
Koolis rääkida sellel teemal, ka noorematele ōpilastele
Давать больше информации в социальных сетях
По-моему об этом сейчас и так уже говорят на каждом углу. Разговоров на эту тему больше, чем надо.
Koolides võiks premini seda teemat käsitleda
Ei oskagi öelda, ütleks et teavitustöö on üpris hea.
Rääkida sellest koolitundide raames veel rohkem
tuleks saata noori koolitajaid koolidesse ja õpetajad klassist välja saata, et oleks mugavam õhkkond. ei tohiks soostereotüüpide tõttu jätta rääkimata meestevastasest seksuaalvägivallast, see pole mingi naljaasi.
Teha katseid, et kui kaugele on nõus noored minema ja siis see asi lõpetada ja siis nad saaksid aru kui hulluks oleks see kõik võinud lõpuks minna.
Спомощью каких то опросов, через психологов
Lihtsalt mitte neid teemasid peale suruda.
Koolis loengud Anonüümsed küsimused-vastamised koolis nt
Rohkem tuleks sellest koolis rääkida ja julgustada noori abi otsima.
rohkem teavitustööd koolides ja vanemate seas, rohkem kampaaniaid meedias
Ma usun, et paljuski saavad töö ära teha vanemad. Avatud suhtluse ja lapse usaldusega. Minu peres väga ei räägitud seksuaal teemadel. Pōgusalt ainult. Kindlasti oma lastega olen selles osas targem.
информирование и возможность анонимно обратиться за помощью
Rohkem infotunde ja ka ss flaiereid, plakateid infoga kust saaks privaatselt uurida ja abi küsida
Koolis rohkem teemat avada; kindlalt noortele öelda, et nõusolek on vajalik
Интернет, анонимные форумы и т.п. Учесть, что большинство изнасилований (в Европе, не уверен по поводу нашей страны) совершаются мигрантами из стран Африки, арабами и т.п.
Võiks läbi viia loenguid kus räägitakse kuidas ennast kaitsta ja vajaduse korral abi leida.
Vanemad peanad rohkem teadlikud olema ning ohumärke tundma, lapsi julgustada vanematele rääkima ja noori teadvustada ohtudest ja õpetada kuidas ennast hoida.. See kõik on muidugi lihtsalt sümptomite ravimine, kuna ühiskond on katki ning tegelik lahendus oleks terve ühiskonna meelestatuse muutmine mis puudutab seksi ning kooselu, kaasaarvatud laste saamine ning abort jne.. Aga see lahendus ei sobi mina keskse ühiskonnaga niiet vahet väga pole.
Võiks rohkem rääkida kuidas juhtunust teavitada, mida teha kui sinuga see juhtub (eriti mida teha kui hakkab juhtuma, kui keegi surub sulle end peale), kuidas emotsionaalselt juhtunuga hakkama saada. Üldiselt peaks suhtumine muutuma, a la see suhtumine et kindlasti tegid ise midagi valesti, näitasid huvi üles, olid lühikese seelikuga vms.
Rohkem reklaam sots. Meedias! Seepoleokei on väga äge instagrammileht, mis julgustab noori sellistest asjadest rääkima! Rohkem kampaaniat koolides!
Больше информации для родителей, чтобы данная тема не была табу в семье
Koolitundide ajal võiks olla informatiivseid loenguid vms, et kuhu pöörduda nt
Tuua seda rohkem igapäeva ellu, kuid mitte survestades.
Viisid on head kuid anda noortele rohkem märki väikestest märkidest
Teha kindlaks, et sellest rääkimine ei oleks piinlik ega ebameeldiv.
Занятия в школе, поднятия уровня нравственного воспитания, отказ от демонстрации фильмов, содержащих подобные сцены.
Больше кампаний в интернете, в соц.сетях
Usaldusisikutega rääkides, paljud ei ava ennast klassis.
Sellest võiksid lapsevanemad ka rääkida. See on olnud kuidagi tabu teema mõne perekonna jaoks, kuid laps peaks teadma mis on õige ja mis on vale.. ja kust abi saada jms. Tänapäeval on kõik asjad internetis ja seal saab ka anonüümseks jääda kui abi otsida. Seega arvan, et internetileheküljed peaks hoidma kindlasti tòòs
Rohkem vahetuid ja väiksemates gruppides avatud vestlusi
Koolis rohkem seda teemat üles tõstatada.
Ma ei näe, et oleks eriline teadmatus noorte seas sellel teemal, kuid pean parimaks teavitusprogrammiks ikka koolides läbiviidavaid loenguid.
Koolitus в школе, индивидульные беседы с психологом в школе
varajasem teema käsitlemine koolis 1 klassist alates
Teavitada erinevate kohtamis rakenduste nagu näiteks tinder võimalikke varjukülgi
Sellest peaks hakkama rääkima väga noorelt ja tegema seda järjepidevalt. Minu arvates minu elus on sellest räägitud kõige rohkem kuskil 5.-6. klassis ja siis uuesti 12. klassis, aga tegelikult riskigrupp 7.-11. klass on täiesti vahele jäetud.
Подключать к образованию детей родителей
Koolis viia labi loenguid ning kasutades sotsiaalmeediat
erinevad kooliprogrammid ning sotsiaalmeedia vahendusel
Noortele/lastele suunatud reklaamid internetis ja sotsiaalmeedias. Arvan, et vajadusel noored vaataksid neid reklaame, sotsiaalmeedia konto on enamasti olemas ja ilmselt leiavad mõne hetke sellesse süvenemiseks, ilma et keegi nende tegevust jälgiks.
Pidada loenguid ,koolitunnis rääkida , internetis infot jagada
Открыто говорить об этом в школе, и рассказывать, что нужно или не нужно делать чтобы избежать этого
sellele tuleks lihtsalt rohkem tähelepanu pöörata nii kodus, koolis kui ka internetis
Julgustada neid rääkima ning öelda, et see ei ole sinu süü. Omavanuste kuuldes ei taheta sellistest asjadest rääkida, kartes põlu alla jäämist. Ja kui vanemad on teadlikud seksuaalvägivalla probleemidest, siis nemad võiksid kuidagi uurida aeg-ajalt ja julgustada oma last sellest rääkima
Сказать им, что не надо водиться в плохих кампаниях и пить непонятно с кем
Koolis infotunnid ja hariduse osana, poistele ja tüdrukutele eraldi
Rohkem meedias rääkida, eriti sotsiaalmeedias
vanematel on kindlasti suur roll, tuleks korraldada programme vanematele, kuidas sellest oma lastega rääkida. arvan, et paljud vanemad tunnevad ebamugavust või ei oska sellest rääkida, sest nad ei arva, et nende lapsega midagi sellist juhtub
Seletada rohkem, et teise keha ei ole õigust puutuda ilma loata.
Koolis rohkem kajastada antud teemat, kodune olukord võib tihti olla lastel ja noortel erinev. Vanemad ei pruugi olla sobivad antud teemast vestlema.
Alustada õpetusega juba lasteaias- mis on okei ja mis pole.
Õppevideod kuidas käituda ning mis võivad olla tagajärjed. Mind aitas tolajal Aktuaalne Kaamera, kus ma sain aru, et kuidas minuga räägiti ei ole normaalne ning lõpetasin igasuguse kontakti selle võõra inimesega.
Päris arutelud koolides ja noortekeskustes.
Eelkõige peaks teavitustöö andma edasi mõtte, et laps või noor ei peaks tundma häbi, et rääkida sellest mis temaga on juhtunud. Samuti peab sisendama, et pöördu kasvõi enda kõige lähedasema isiku poole keda usaldada, kui temalt abi ei saa, siis pöörduda mujale. Kõige olulisem on see, et laps või noor ei jääks abita. Paremini saaks teavitada läbi kooli ja juba noorest east. Võib-olla tänu sellele mõni laps mõistab, et temaga kunagi juhtunu või kasvõi praegu toimuv ei ole okei.
Vanemad peaksid kodus rääkima, et nende vastu tekiks usaldus. Kui midagi juhtub või keegi hakkab ahistama nt. internetis, et lapsed räägiksid sellest oma vanematele.
Usun, et praegune teavitus toimib üsna hästi. Võib-olla tasuks veel enam toetada spetsialistide loenguid koolides.
Rääkida teha sotsiaalmeedia kampaaniaid panna igalepoole infovoldikuid
rohkem kodus rääkimisi et ei läheks võõrastega kaasa ja muu selline teema. koolis peaks rohkem rääkima ja televiisori reklaamid
Spetsialisti infotunniga koolides näiteks või interneti ning TV vahendusel
Vanemad ei tohiks teemat häbeneda ja peaksid lastega rääkima
Väga palju algab usalduslikust suhtest vanematega. Lasteaias oleks õige rääkida, mis on minu keha suhtes õige ja mis mitte.
Kindlasti korraldada koolitusi ning sellistest asjadest koolis rääkida. Väga tähtis oleks ka vanemaid inimesi sellistel teemadel harida, sest siiski on veel neid inimesi, kes ei tee sellisest käitumisest ise ka välja öeldes, et tegu on ''niisama lollitamisega'' (nt koolikontekstis) vms. Nii jääb ahistajale või väärkohtllejale mulje, et tema käitumine on aktsepteeritav, kuna karistust või noomitust ei järgne.
Rohkem arutelu, kaasa rääkimist nii et noored ka aru saaksid selle vajadusest. Filmiõhtud, aruteluohtud koos ekspertidega
Koolides on vaja teha aktiivsemat teavitustööd ja julgustada rääkima. Tuleb murda müüt, et ohver on ise süüdi.
Koolides võikwid väiksemad grupid saada seksuaaltervise tunde. Ja need tunnid võiksid olla rohkem tõsiseltvõetavamad.
Koolis vastavad loengud kas õpetaja või välise spetsialisti poolt. Reklaamid/voldikud/plakatid
Läbi programmide- kaasata vanemaid, koole ja huviringe
Sotsiaalmeedia kampaaniad, sest noored veedavad palju aega internetis ning sellised kampaaniad jääksid ka silma
В школах должен быть дополнительные занятия
Koolitunnis võiks sellest rääkida keegi, kes ei ole õpetaja(teine noor, spetsialist). Kindlasti võiks vestlusringis olla poisid ja tüdrukud eraldi, et oleks julgem küsimusi küsida ja tekiks mõnus pingevaba õhkkond. Kogemus on näidanud, et eraldi sündmusele noorelt pigem pelgavad kohale tulla. Lisan veel, et vastasin lastemaja jm kohta, et tean neid, kuna olen noorsootootajana hästi kursis. Tegelikult näen oma töös (Viljandis), et teatakse pigem vähe, ka lasteabist. Lastemaja Viljandis ei olegi.
Arvan, et antud teemat tuleks käsitleda koolis kohustuslikus korras. Nii jõuaks kogu info võimalikult suure hulga lasteni. Muidugi ideaalis võiks teemat tutvustada lasteaias, et tekiks juba väikelspseeas hoiak.
Kampaaniate läbiviimine nii koolikeskkonnas kui ka sotsiaalmeedia vahendusel.
Koolis peaks seda teemat käsitlema, võimalusega anonüümselt küsimusi esitada.
Teavitamisega, selle mitte tabuteemaks tegemisega
Tuleks kasutada noorte kasutatavaid platvorme, selliselt, et noorel oleks võimalus küll ise kaasa rääkida, kuid siiski selliselt, et tuttavad-sõbrad sellest teada ei saaks, vastasel juhul võib olla olukorra lahendus veelgi negatiivsem.
Kohustuslikud loengud koolis, vanemate avatud suhtumine
Paremat infot jagada vabematega kes oskaksid või saaksid aru kui nende lapsega midagi valesti on
Ei tea. Usun et mõneti peaks teavitamine algama lapsevanematest. Kui laps sellise asjaga kokku puutub, saab ta siis abi ja infot ka kodust, mitte vaid koolist/huvikeskusest jne
Koolis vastavad programmid ja sotsiaalmeedia vahendusel
Sellest võiks rääkida varem kui põhikooli keskel, sest paljude lastega juhtub jubedaid asju juba ammu enne murdeiga
Rääkida teemast avalikumalt, k.a koolis.
Kindlasti sotsiaalmeedia, kuna tänapäeva noored veedavad enamuse aja seal. Televisioon on kindlasti abiks. Eeskujuks võiks võtta näiteks saate Padjaklubi, kus on kiusamise kohta abi pakkuv koduleht välja toodud.
See peaks olema kooliprogrammi sees - mitte vaid seksuaalselt levivad haigused vaid ka kuidas teada mis on õige ja mis on vale, kunas tähendab jah jahi
No kindlasti tihedamad koolitused näiteks nende poolt rääkimine, kes on nõus rääkima enda ärakasutamisest
Ei oska kahjuks pakkuda. Rääkida, sellest ja mitte daunida neid kellega see juhtub
Kindlasti oluline vanematega hea suhe noortel ja teha see vähem tabuteemaks et noored tunneksid ennast paremini sellest rääkides.
Läbi erinevate interneti kampaaniate, sest suurema osa ajast veedavad noored internetis
Rohkem kampaaniaid, koolis eraldi loengud, julgustada neid
Tuleb rohkem uskuda lapsi ja julgustada neid avama ja rääkima
Проводить лекции в школе. Раздавать буклеты.
Активнее рассказывать про это в школах, приводить примеры из жизни чтобы как настльник, так и жертва понимали что их может ждать. Показывать как можно избежать таких ситуаций. Активная реклама в соц сетях
Pigem ei ole asi selles, et ei teata selle olemusest - küll aga ei osata seda alati ära märgata, millal toimub asi sulle vastu tahtmist ning mida sellises olukorras oleks kõige parem teha. Mina sain alles hiljem aru, et selline asi on juhtunud, kuna ma olin purjus - seega ei osanudki kuidagi käituda.
Neile peaks andma infot kuidas ohuolukordi ära tunda ja neis tegutseda. Aitama neil aru saada milliseid riske nad endale võivad kaasa tuua just sotsiaalmeedias.
Kooliprogrammi raames võiksid olla antud jutugrupid, kus tuuakse erinevaid näiteid ja õpetatakse abi otsima.
Pigem rõhuda enesehinnangu tõstmisele ja teha positiivseid harjutusi koolis inimeseõpetuse või tervise tunnis. Kui inimene end väärtustab, siis ta ei lase endale liiga teha.
Vanematele teha koolitusi, kuidas sellistel teemadel lastega rääkida.
Koolikampaaniad või koolitused kus käiakse rääkimas sellest aulades
Sotsiaalmeedias levitada vajalikke asju. (või kusiganes parasjagu trendikas on vastavalt generatsioonile aega veeta)
Kindlasti lasta inimestel, keda nad tunnevad, keskkonnas mida nad tunnevad (kool, kodu) , rääkida konkreetselt, mis on väärkohtlemine ja nõusolek. Tuua keerulisi näiteid ja julgelt öelda, et igal hetkel võib öelda ei .
Vanemad peaksid oma lastega hoidma avatud suhet, et noor julgeks vanemate poole pöörduda küsimustega või abi saamiseks. Seks ei tohiks olla kodus tabu teema. Vanemad vajaksid sellekohaseid koolitusi.
Näiteks kord aastas kohustuslik infotund koolides (klasside kaupa, muidu on korraga liiga palju inimesi), kus ei peata tuima loengut, vaid ka õpilased ise saaksid kaasa rääkida-mõelda. Eriti efektiivne oleks ilmselt, kui nad ka omavahel asja arutada saaksid. Sotsiaalmeediakampaaniad on ka alati hea vahend, kuna need on silmaköitvad (eriti just noortele) ja isegi kui esimesel korral lihtsalt mööda vaadata, siis korduval reklaami nägemisel, tuleb see inimesele siiski tuttav ette ja jääb meelde.
Internetis online nõustaja, nagu ka perearstiga on- nii kerge ja mugav.
Rohkem teavitustööd sisuga, milline on normaalne seksuaalkäitumine. Noored näevad palju võltsi ja ebanormaalset käitumist erinevast meediast, et peavad seda sageli normaalseks ega oska probleemi aimata.
Levitada infot sotsiaalmeedias. Kasutada ära suunamudijaid, keda noored jälgivad.
Rohkem teavitusi koolides, rohkem interneti teel levivaid kohti, kust noored saaksid abi otsida
Reklaamid meedias, et inimesed mõistaksid, et kui nad ei pea kartma ega häbenema oma probleemist või olukorrast rääkida. Et see poleks ühiskonnas tabu olla seksuaalse väärkohtlemise ohver või tunda end isegi selle pärast süüdi.
sotsiaalmeedias rohkem infot, sest noored seal aint elavadki ja usuvaskõike, mida seal jagatakse jms
See on keeruline, sest kui väärkohtlemine toimub enne kui noore seksuaalne identiteet on välja kujunenud, ei pruugi ta arugi saada, et toimuv on vale 4. Kui pole kogemusi, millega võrrelda. Kodus ja koolis võiks sellest rohkem rääkida, tuua näiteid situatsioonidest. Teemat tuleks de-stigmatiseerida.
Julgemalt sellest rääkida ja rõhutada, et see ei ole normaalne ja keegi ei peaks kannatama nii.
Võimalus tellida kooli tundidesse spetsialiste/ennetusprogramme
Kutsuda kooli julged inimesed kes on midagi taolist läbi elanud ning nüüd suudavad sellest rääkida ja teisi enda jutuga õpetada.
Seksuaalvägivalla spetsialistid võiksid teha arvuti teel (skype) nõustamist, et vältida seda, et keegi peaks avalikult teiste kuuldes nõu küsima
Õpetades lapsevanemaid oma lastega neil teemadel rääkima. See on keeruline teema ühel lapsevanemal on lapsele seletada. Kuid kuna nemad on laste suurimad mõjutajad siis ülioluline et nad oskaks sellest rääkida, nii et laps aru saaks.
Kodus vanemad võiksid kuidagi rohkem hoolida (armastusega).
Rohkem külalisesinejaid antud teemadel koolidesse
Koolis, juba varasemas eas ja mitte pealiskaudselt ja üldistavalt. Sellest tuleks palju rääkida, mitte ainult üks tund.
Tuleks vanemaid kuidagi harida, kuidas oma lapsi kaitsta ja informeerida.
Kuna noored on palju internetis siis näiteks influencereid erinevates platvormides(youtube, instagram, facebook ja isegi tiktok) teavitamises kaasata
Koolis peab olema põhjalik programm selle kohta. Samuti tuleb noortele seletada, millises olukorras on teine inimene võimeline nõusolekut andma (nt purjus inimene pole võimeline jne) ning, et vajalik on entusiastlik nõusolek. Samuti meestele selgeks teha, et ükski naine ei võlgne neile midagi ja seksuaalsed teened pole midagi, mis on iseenesest mõistetav.
Tundub, et kool on siiski kõige mõjusam abivahend niivõrd olulise teavitustöö tegemiseks, kuna kõik muud kanalid on laste ja noorte jaoks juba niivõrd täis ebaolulist infot, et vajalikku ei märgata. Kohustuslike tundide raames (nt inimeseõpetus vms) teavitamine avaldaks ilmselt kõige suuremale kuulajaskonnale kõige suuremat mõju.
Koolis rohkem nendel teemadel rääkida, ka spetsialistid koolis käia
Ideaalis räägivad lapsele selle teema tähtsusest lapsevanemad ja loovad lapsesse vale ja sündsusetu käitumise äratundmise mehhanismid, kuid Eesti ühiskonnas praegu olukord kahjuks selline ei ole ja vanemad pole ise nii teadlikud ja äraspidiste väärtustega. Seega on praegu parim ja kiireim lahendus laste ja noorteni jõudmiseks kool. (Lastevanemate laialdane harimine oleks väga suur ja pikaaegne ettevõtmine.) Koolis inimese- ja terviseõpetuse tundides räägitul seksuaal- ja uimastiteemadel on minu elus isiklikult üles kasvades olnud tähtsaim roll ja meeldejäävaim. Selle pinnal on minu selleteemalised tõekspidamised välja kujunenud, peale vanemate elustiili järgimise. Seega kool ja koolis antavad tunnid ja õpetajate meelestatus ja oskused seksuaalsele väärkohtlemisele rõhku panna.
võiks koolides olla rohkem selleteemalisi loenguid, nt kõikidele 9-10 klassidele kohustuslikus korras.
Otsida inimesi, kes oleksid valmis päris kogemusi jagama. Samuti toimivad hästi meediakampaaniad kui need on piisavalt haaravad ja läbimõeldud.
Avalikustada juhtumeid, et inimesed ei kardaks sellest teemast rääkida. See tundub hetkel nii salajane ja varjus hoitud teema, et ma arvan et paljud noored ei tulegi selle peale, et oma kogemust jagada. 13 reasons why'd võiksid noored vaadata!
Tuleb teha selgeks, et sellest on vaja rääkida
Koolides läbi viia koolitusi, infotunde ja jagada infot kuidas käituda olukordades. Tähtis on ka rääkida mis saab siis kui midagi on juhtunud ja julgustada, et kannatanu peab omama kontrolli selle üle kes saab teada millest (paljud ei julge asjadest rääkida sest kardavad, et paljud teised saavad teada ja see on alandav)
Vanemad peaksid lastega rääkima sellel teemal
Minumeelest peaks õpetama reageerima enne, kui midagi juhtub. Teine pool ei pruugi aru saada, mis sulle ei meeldi. Näiteks olen ma heteroseksuaalse naisena klubis tantsides võtnud teisel sel õhtul kohanud naise pihast ühe käega ümber ning see on eemale tõugatud. Ja alles hiljem sain aru, et ma olin see rõve tüüp, kes ligi tikkus - kuigi see ei olnud isegi mu soov. Samuti on seda juhtunud, kui mu sõbrannadele tikuvad üritusel ebameeldivad inimesed ligi, aga nad ei reageeri kuidagi. Nagu kannatavad ära, aga on näost näha, et on ebameeldiv. Siis ma olen ise viisakalt öelnud, et kuule, ta ei ole sinust huvitatud. Ja mehed on jumala normaalselt reageerinud, et selge, või vabandust, ma ei aimanudki jne. Tänaval kõndides tuleb treenida enda ärevusega toime tulema. Ma ise õppisin seda eramajade rajoonis elades, kus oli lahtiseid koeri - ei tohigi päriselt hirmu tunda, muidu tunneb koer ka seda. See on aidanud inimestega toime tulekul samuti. Nt päise päeva ajal kaks joobes nooremapoolset meest kõndisid vastu, juba kaugelt ütlesid oiii, neiud! vms. Selle peale ma lihtsalt ajasin oksa laiali ega pidanud midagi ütlemagi. Neil tuli hirm naha vahele ja nemad möödusid minust ohutust kaugusest. Ühesõnaga võiks õpetada oskusi enda soove väljendada.
Rohkem teavitustööd viisidel, mida varasemas küsimuses ka juba mainisin.
Rääkida sellest veel rohkem koolis. Teha sotsiaalmeeida kampaaniaid antud teemal.
Teha selgeks, kus algab väärkohtlemise piir, teadmatuses võib olukord tunduda normaalsemana kui ta tegelikult on
Kuna paljud tunnevad juhtunu pärast piinlikkust, siis rääkida neile rahulikult, et ei tohi kunagi karta usaldusväärsele täiskasvanule juhtunust rääkimast või kui ei taha rääkida, siis pöörduda nõuandeliinide jm poole. Tänapäeva noortel peaks olema kindlasti ka võimalus internetis näiteks chati vormis kellelegi juhtunust rääkida, sest helistama või kuhugi kohale minema ollakse vähem valmis.
Ma usun, et seksuaalkasvatus on koolides häbiväärne ja sinna alla kuulub ka seksuaalne väärkohtlemine.
Kodu peaks olema turvaline keskkond, kus oleks võimalik abi saada
Vestlusringid koolis, koos reaalsete kogemustega... rääkida lahti, kuidas oleks äkki läinud teisiti.
Pole etteheiteid praegusele meetodile( kooli kaudu)
Koolides ja meedias sellest rohkem rääkida
nende vanemad peaksid nendega sellest rääkima aga vahel on vanemad probleemiks, seega sellest peaks ka koolis rääkima (aga ma arvan et privaatselt iga ōpilasega eraldi) vōi riik peaks pakkuma vahendeid lastele näiteks koolist saada informatsiooni abile ilma vanemate teadmata/nōusolekuta.
Koolis peaks olema see teema rohkem üleval just terviseõpetuse tundides.
Koolides peaks täitsa tõsiselt eraldi aine olema selliste teemade jaoks, kus rõhutatakse sugudevahelist võrdsust ja ei propageeritaks mingeid stereotüüpe
Родителям выделить время и поговорить с ребенком обо всем, лет в 14
Arvan, et inimesed, kes sellega tugevalt kokku puutunud on võiksid avalikult rääkida rohkem - sellest mis juhtus ja kuidas ennast paremini kaitsta. Vb avalike üritusi selle raames teha koos ala töötubadega vms.
Minu arust praegu on võetud õige suund. Info on leitav kõige enam kasutavates allikates
Luu võimalikult mugav ja turvaline koht, kus lapsed saavad enda arvamust avaldada ja proovida neile selgitada kuidas selliseid olukordi vältida ja miks need peamiselt üldse juhtuvad
See pole võib-olla väga moraalne lahendus, kuid võib näiteks näidata näiteid päris juhtumitest.
Vestlusringid nii koolikaaslastega kui ka spetsialistidega. Koolipsühholoog või keegi selline võiks korra aastas noorukiga individuaalvestluse korraldada.
Rohkem koolides rääkida seksuaalteemadest nt loengud Samuti telekast, sotsiaalmeedias
Koolides rohkem rääkida sellest, teha koolitusi, sotsiaalmeedias.
Rääkida nendele nende õigustest, julgustada neid rääkima ja abi paluma, sest nad pole uksi, sisendama neile kindlustunnet, et väärkohtlemine ei ole okei ja ükskõik kui häbi nad ei tunneks, nad ei ole loodud kannatama ja peaksid otsima abi
Создать памятку и также рассказывать о способах как себя обезопасить в том или другом случае , к кому можно обратиться(телефонные номера, почта) в учебных заведениях и в интернете.
Kooliprogrammis võiks olla vastav teema sees. Mäletan minu koolis käisime klassiga mitmeid kordi Naiste nõuandlas ,kus said poisid ja tüdrukud eraldi spetsialistiga vestelda, küsimusi esitada. Sellist teemat on parem käsitleda koolist eemal. Koolis õpetajaga ei saa rääkida nii avalikult kui spetsialistiga.
Noored veedavad palju aega sotsiaalmeedias, koolis ja vaatavad telekat. Nendes kohtades peaks teavitustööd tegema.
Tuleb rääkida kõigepealt sellest MIS ASI on üldse väärkohtlemine, tihti ei tea just noored tüdrukud, et nad ei võlgne mitte kellelegi oma lähedust, et enda jaoks ebamugavate asjade tegemine pole normaalne tüdrukuks olemise osa mida lihtsalt ära kannatada ja nii edasi. Poistele tuleb õpetada nõusolekut ja seda, et nõusoleku nurumine või selleks survestamine pole normaalne ning et vastumeelselt öeldud “jah” sõna ei ole siiras, ja neid olukordi peaks mõistusega inimene suutma tuvastada.
Peaks olema kools teemaks ning vanemate poolne suunamine
Julgustama rohkem rääkima, kui midagi juhtub. Teavitama lapsi ja noori võimalustest, kuhu helistada ja kasvõi lihtsalt nõu küsida.
Käia koolides rääkimas, Sass Henno loengud on heaks näiteks kuidas noored neid kuulavad
Aruteluringid ja informeerimine koolitundide raames
loengud, reaalsed syndmused elust anonyymselt valja tuua
Проводить в школах, университетах лекции, проводить бесплатные курсы по самообороне
Koolis rohkem rääkida, sotsmeedia kampaaniad
Kasutada kanaleid, mida noored kasutavad. Arutelud noorte endi keskis
Seksuaalkasvatus nii, nagu sellest on räägitud saadetes Pealtnägija ja Suud puhtaks , tuua kõikide Eesti lasteaedade korralisse õppesse. Samuti juba põhikooli varasemas astmes tuleks see teema läbi käia põhjalikult (mitme akadeemilise tunni vältel; koos paberil ja/või digifaili(de)na jagatava konkeetsete kontsentreeritud ülevaatliku info, nõuannete ja kõikide viidetega). Samuti tuleks teemat koolis korrata iga 2-4 aasta tagant, mida ka täna ei ole; teemaga tegeletakse kas n-ö möödaminnes või üldse mitte. Liiga palju lapsevanemaid ei saa, oska või ei taha teemaga omal algatusel või julgustusel tegeleda, mistõttu ainus universaalne tagatis siin info jõudmisel selle vajajateni (kes muide ei oska või ei julge veel seda ise küsida) on korralised haridusasutused.
Tänapäeval interneti vahendusel ja muuta inimesi endas kindlamaks, et nad julgeksid rääkida kui tegu on vastu nende tahtmist tegevusele
Rohkem informeerides läbi erinevate programmide ja koolitiste
Käsitleda antud teemat koolides igas astmes
наверное каккие-топрограммы для родителей, что бы они научились это распознавать и во время помочь. молодёжные центры
Rääkida vanematele kuidas aru saada, et noorukit on ära kasutatud. Ja et laps pole ise milleski süüdi ning ta pole üksi.
Rohkem kooli poolseid loenguid ja sotsiaalmeedia kampaaniaid.
Peaks olema mingid lahedamad sotsiaalmeedia kampaaniad. Ōnneks on üks instagrammi grupp, kus avalikult neid probleeme lahatakse
Avalikud reklaamid. Kooli integreeritud programmid. Huviringides rääkimine nendest teemadest.
Püüda selgeks teha, et üldse seksuaalsusest rääkimine ei ole tabu. Võiks pakkuda koolitusi vanematele, et nemad sel teemal rääkida oskaks, samuti teha sotsiaalmeediakampaaniaid ja selgemalt rõhuda seksuaalsusele ka kooliprogrammis õppetundide raames. Seksuaalset turvalisust käsitleti minu kogemuse põhjal ainult ühe korra põhikooli jooksul ning see ei ole kindlasti piisav. Alates küllaltki noorest vanusest tuleks hakata eale vastavalt selgitama seksuaalsust ning seda, kuidas end väärkohlemise eest kaitsta või kuidas abi saada ning see peaks jätkuma kogu kooliaja, et päriselt ka kasu oleks.
Rohkem silmast silma privaatseid vestluseid
Koolis õpetada. Kuidagi teha ka nii, et info seksuaalsest väärkohtlemisest jõuaks ka nende inimesteni, kes ei käi koolis.
Sotsiaalmeedias. Vanemaid survestada juba kohe alguses, et nad halba eeskuju ei näitaks. Koolis terviseõpetus spetsialistide poolt.
Koolid peaksid rohkem sellega tegelama mitte ainult 1 loeng 9 aasta kohta nagu minu enda koolis on olnud
Никак. Общество слишком развращено, чтобы можно было что-то предотвратить или чего-то избежать.
Peaks õpetama lapsi ennast kaitsma, kui tullakse käperdama siis peaks lihtsalt neil hambad sisse lööma
Koolis rohkem sellele tähelepanu pöörata.
Ma arvan, et viis lastele/noortele ligi saamiseks on koolis. Selle jaoks peab kuigi olema ka õpetaja selline, kes tekitab usaldust, et lapsed julgeksid tema poole küsimuste/nõu/abi puhul pöörduda. Võib olla aitab ka sotsiaalmeedia, selle välja selgitamiseks peaks kuigi noorte endi käest küsima.
Programmid koolis, sotsiaalmeediakampaaniad, rohkem kajastust ajakirjanduses. Viimase aja üks silmiavavamaid kogemusi on olnud Instagrami konto @seepoleokei jälgimine. Usun, et see on avanud paljude inimeste silmad ning toonud päevavalgele, kui levinud selline väärkohtlemine on.
Töötada selle nimel, et väärkoheldud olemine ei oleks häbiasi ning seeläbi suurendada probleemi teadvustamist.
Mitte vingerdada teemaga vaid otseselt välja öelda mis teema on ja kuidas tegeleda sellega.
С малого возраста, где то в классе 4-5 начинать общаться с детьми на эту тему, рассказывать, как предохраняться, что можно, а что нельзя
Tuleb teavitada olemasolevatest kõigist võimalikest juhtudest (pedofiilid, perverdid). Samuti tuleb teha kõigi seksuaalkurjategijate nimed avalikuks ja muuta nende nimevahetus võimatuks.
Lapsed peaks teadma mis on normaalne ja mis ei, et tunda ära tegevust mida peaks takistama või millest teistele teada andma.
Koolis, koolitusi teha vanemad peaks kindlasti infot lapsele jagama Ja minu teada pole kusagil sellist programmi kuidas ennast väärkohtleja eest kaitsta
Teavitust on piisavalt. Aga lapsed on piisavalt rumalad, et mitte nõu kuulda võtta.
В школе безполезно, никто не воспринимает в серьез. Об этом комфортные было бы говорить в кругу семьи, а значит нужно информировать об этом родителей.
Interaktiivse meediumi kaudu. Samuti videod.
Koolis rohkem rääkida ja normaliseerida teema nii et noored räägiksid rohkem omavahel ilma kiusamise või imelike pilkuteta
rohkem ennetustööd koolides ja vanematele suunatud infot. Lapsed peaks teadma kuidas märgata asju õigel hetkel et ära tunda ohtlike olukordi, eriti internetis.
С текущим ростом смартфонов и других устройств, большое кол-во детей/подростков находится в соц. сетях. Лучший метод, создавать именно в них информацию, помощь и другие необходимые методы.
Kohustuslikud teemat puudutavad tunnid koolis
Мне кажется они достаточно информированы
Arvan, et koolis võiks sellest noortele rohkem rääkida. Ei meenu, et enda kooliajal keegi seda teinud oleks.
Kooli kaudu või sotsiaalmeedia kampaaniad
Анонимно в интернете это лучший вариант, так как людям сложно говорить об этой теме в обществе.
Suurem teavitus töö ja vestlused Koolides selkel teemal,ja Rohkem ühiskonnas seda teemat puudutama,Teadlikkuse tõstmine
Tuues rohkem selliseid teemasi avalikkuse ette ja lastevanematel lastega sellest rääkida.
Koolides kindlasti rohkem sellest rääkida
Rääkida sellest rohkem mis on ja mis ei ole okei, öelda lastele, et neil on õigus langetada ise oma kehaga seonduva osas otsuseid.
peaks lähenema noortele läbi nende kanalite, et tähelepanu püüda
Больше информации в интернете,анонимных сайтов,где есть возможность рассказатьсвои историю анонимно и обратится за помощью,если будут силы и страх уйдет,и что бы всегда были доступны контакты,куда ты можешь обратиться.
Teha rohkem seletustööd, kampaaniaid. Hetkel on minu meeles noorte seas tihti arusaam, et see millest popid muusikud laulavad ongi normaalne seksuaalne käitumine- seda olikorda kuidagi muuta.
kindlasti, kuna kui keegi teine seda ei tee siis ei saa neid kuidagi ka selle eest kaitsta, kui räägitakse võib sellest väheks jääma. Peaks tooma näiteid ja seletama millised on tagajärjed, kuidas sellistest olukordadest hoiduda ja teadvustama et kõige tugevam sõna tol hetkel on ei
Rohkem teavitustööd, rääkides mis on normaalne ja mis ei ole normaalne.
Kindlasti võiks sellest rohkem rääkida juba nooremas eas. Mitte lubada poissidel ja tüdrukute käest ära minna
proovida sellest rohkem avalikult rääkida, et see ei oleks nii tabu. ÕPETAGE POISSE, sest enamuse väärkohtlemisest teevad mehed ja okei me võime naisi kaitsta, aga äkki teeks nii, et see EI OLE normaalne naisi nii kohelda.
Koolis infotunnid ning voldikud antud teemadel, et noored saaksid häbenemata iseseisvalt uurida, lisaks voldikutes ohvriabi kontaktid
Šokikoolitused, läbi näitemängu näidata, et see, mis toimub ei ole ok
Rohkem spetsialiste kooli rääkima, kes osakavad eakohaselt infot jagada
Rohkem rääkida. Näiteks kuhu pöörduda esimesena pärast seksuaalset väärkohtlemist. Selle kohta olen ainult internetist lugenud et esmalt tuleks emosse minna kus võetakse proovid. Lisaks on levinud koos kuidas emo töötajad noori minema saadavad. Sel teemal tuleks harida emo töötajaid.
Spetsialistid võiksid koolides rääkida sellest
Informeerida vanemaid ja SEEJÄREL julgustada noori nendega rääkima. Samuti koolides rääkida
Что бы им с детсва объясняли все как есть, а не скрывали от них реальность, пока они сами её не узнают.
Usun, et sotsiaalmeedia kampaania koostöös üleriikliku koolides toimuva programmiga oleks kõige parem viis, kuidas noorterni jõuda.
Noori võiks teavitada nende samaealised inimesed, lisaks oleks väga mõjuv mõni šokeeriv lugu.
Noori tüdrukuid peaks rohkem õpetama ennast väärtustama ning mitte otsima meestelt heakskiitu. Noortele meestele peaks õpetama, et naisi tuleb austada ning nad ei ole lihtsalt nende meelelahutuseks loodud. Samuti oleks oluline rääkida pornograafia teemadel, sest paljudel noortel on tegelikult sõltuvus ning käitumine, mis sealt nähakse, ei ole tervislik.
Проводить специальные коолитусы маленькими группами или индивидуально при необходимости не в стенах школ, а в отдельных учереждениях
По моему мнению, ребенок должен сам понимать, куда он лезет и с какой целью. Жизнь сама должна научить. А ближайшие- это просто поддрежка
Otseselt ei saa midagi rohkem teha kui praegu juba tehakse
Läbi inimeste, kes on ise väärkohtlemist kogenud või oskavad seoseid tuua päriselust
mida rohkem nendest teemadest räägitakse noortele seda teadlikumad nad on
Kindlasti rohkem koolis neid tunde tegema kui 1 või 2 korda mingi 6ndas klassis. Või lihtsalt teha ka hilisemas klassis mingisugune grupitöö erinevate seksuaalteemade kohta ja neid ise esitlema. Või siis internetis uurida mingeid teemasid. Nii jääks noortele ilmselt paremini meelde. Variant võiks ka see olla et tuleb räägib mõni inimene ise, keda on väärkoheldud.
Praegu tehakse seda minu arvates juba piisavas koguses
šokeerima peab, ilma ei jää meelde/ lapsed ei pane tähele, sest see ju ei puuduta mind . ehk too statistikat, kui tihti inimesi vägistatakse, kui tihti kedagi rünnatakse/ kui palju noori endalt elu võtavad selliste olukordade pärast. Näidates teema magnituudi on lootust, et vähemlt enamus noori kuulab mõttega.
Teha rohkem koolitusi, leida rohkem aega et rääkida sellest rohkem.
Sotsiaalmeedias-et noored ei suhtleks suvaliste inimestega internetis sellest algabki kóik
Hoida rohkem silm peale internetis toimuvale
Õpetajatel viidata asja tõsidusele rangemalt.
Hetkel on seksist rääkimine endiselt millegipärast tabu. Seksuaalse väärkohtlemise vastu aitaks ilmselt sotsiaalmeedia kaudne informeerimine, kuna see on koht, kus noortel on täielik tähelepanu.
Koolitused, mis paneksid noori rohkem sellel teemal mõtlema.
Rääkida koolis ja teha sotsiaalmeedias kampaaniaid
Teha neile koolis mõni selline tund, kus räägitaks nendest teemadest sellest, et kui sinu partner ei taha teha midagi siis pead sina austama tema otsust.
Reklaamida neid teemasid youtubes, facebookis, instagramis ja igal pool mujal sotsiaalmeedias. Teiseks voiks koolis juba alates 6ndast klassist olla aastas paar tundi sel teemal, et opilased saaks olla voimalikult teadlikud
Teha selgeks peamiselt koolis, tuua elulisi näiteid. Samuti peaksid vanemad sellest kindlasti rääkima ja tooma välja tagajärgi
Rohkem seletada et see pole õige sest ilmselgelt mõned inimesed seda ei mõista
Sotsiaalmeediakampaaniad, õpetlikud videod näiteks YouTubes
Korraldada kohtumisi inimestega kes on sellega kokku puutunud
Hetkel ei oska öelda. Minu arvates pole see teema liiga hull.
Lisada kooli programmi vastavad õppeained (9. Klass)
Enda kompetentsust silmas pidades, olen rahul praeguse olukorraga. Ei oska midagi pakkuda, mis parandaks praegust olukorda.
Neile rääkida sellest. Öelda et porno pole reaalsus jne
kuigi praegu on selle teema kohta juba üsna palju infot olemas, saab alati veel anda rohkem potentsiaalsete abiküsimiskohtade kohta, nt. sotsiaalmeedia vahendusel või koolitundides
Rohkem sellest rääkima koolides ja noortekeskustes
Teha noorest peast selgeks, et internetis kõiksuguste piltide levitamine endast ja teistest ei ole normaalne ja võib lõppeda karmi karistusega. Luua noortes selge pilt sellest, mis on lubatud ja mis on keelatud. Tänapäeva vägagi seksuaalses ühiskonnas ei pruugita aru saa, et see millega tegeletakse ei ole normaalne
Rohkem rääkida avalikuses ja aidata ka kinniseid inimesi koolis
Praegusel hetkel räägitakse nendel teemadel piisavalt.
Õpetada rohkem, kuidas konsensust küsida, et kas kaaslane aktiga ka nõus
Ei tohi mõelda, et ta on liiga noor, talle ei saa veel siukesest asjast rääkida vaid peab võtma oma munad pihku ja lõpuks oma lastega sellel teemal rääkima, läbi selle suudaks ka äkki neid rohkem ära hoida
Selles küsitluses pole võimalik oma vastust muuta, teatud küsimus oli kehvasti üles ehitatud
Peab rohkem teemat päevavalgele tooma ja sellest rohkem rääkima. Et noored ei arvaks, et nemad on süüdi kui midagi nendega juhtub.

Kellega Sa koos elad? - Muu, palun täpsusta
Vanemad elavad samas majas, teises korteris